![](/88825.gif) І ВАРІАНТ
Важливість матеріальних цінностей беззаперечна, але мало хто погодиться з тим, що щасливе життя людини вимірюється кількістю грошей, наявних у неї. Здорові духом люди дбають не лише пропилений добробут, вони пам'ятають, що є й духовні багатства. Своєрідними «пропагандистами» духовності у будь-якому суспільстві Ьудь-якої к
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) І ВАРІАНТ
«Ще безтривожно ходять по місту ті, які вмиратимуть на рубежах, ітимуть в оточеннях, горітимуть у кремаційних печах концтаборів, штурмуватимуть Будапешт і Берлін... Ще все як було», але вже через мить застало вчорашніх студентів «страшне, приголомшливе слово»: війна. Воно змінило все: душі людей, думки, почуття, все місто
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) І ВАРІАНТ
Судилося долею видатному українському письменнику О. Т. Гончару на власні очі побачити жахіття війни, пережити його. Мабуть, доля розпорядилася так, аби майстер слова розказав правду про події 1941—1945 років, про величезний ратний подвиг радянського народу, про ціну життя і смерті, про пам'ять і вірність, про радісну і г
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) І ВАРІАНТ
Є в літературі імена, без яких годі уявити саму літературу. Письменник переважно сучасної теми, визначний майстер слова, Олесь Терентійович Гончар у своїх романах, повістях, новелах художньо досліджує життя кількох поколінь українського народу, в яких живе любов до чистого неба, до культури і глибинної історії роду. Т
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) І ВАРІАНТ
«Майстер, голос якого має ціну всюди, де в пошані сила й краса духовності, гуманізму, національної свободи, — таким постає видатний письменник сучасної доби Олесь Гончар,» — так відгукувався про цього майстра слова відомий літературознавець А. Погрібний. Та є в Олеся Гончара ще одна іпостась — він філософ. А завданням буд
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) І ВАРІАНТ
Мабуть, не створено й досі більш актуального й дискусійного, глибокого й вражаючого своєю проблематикою, всеохопного твору української літератури, ніж «Собор» Олеся Терентійовича Гончара. Не тільки про долю витвору козацького таланту розповідає в романі письменник, він торкається майже всіх проблем сьогодення. Так, сьогод
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) І ВАРІАНТ
Найбільш відомим романом видатного українського письменника Олеся Гончара є «Собор». Вперше він був опублікований у журналі «Вітчизна» й одразу знайшов багато прихильників, які нисловлювали схвальні відгуки про цей твір. Критики теж не могли не побачити геніальності роману, що був несхожий на інші літературні твори того ч
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Твір Олеся Гончара, за висловом Григора Тютюнника, - "орлиний, соколиний" роман, у якому автор порушив такі серйозні проблеми, як духовне браконьєрство, збереження природи і людської особистості, мови і культури, людської історичної пам'яті.
|
![](/88825.gif) Значним творчим досягненням Олеся Гончара є відтворення краси духовного світу його героїв на сторінках романів, повістей, оповідань та новел. Авторське замилування героями у їх любові до Батьківщини, глибокій вірності у дружбі та коханні спостерігається уже на перших сторінках роману "Прапороносці".
|
![](/88825.gif) Роман О. Гончара "Прапороносцi" вражає глибокою правдивiстю, живими, виразними образами героїв, якоюсь сонячною романтикою, поєднаною з глибоким реалiстичним вiдтворенням вiйни. Пiшовши в першi днi вiйни на фронт, Гончар воював рядовим солдатом, потiм сержантом, був командиром обслуги батальйонного мiномета, старшим мiнометної батареї. Багато сотень кiлометрiв пройшов вiн плiч-о-плiч з солдат
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Визнання прийшло до Олеся Гончара з першого твору. Вчорашній фронтовик, за плечима ще нема й тридцяти, опубліковано лише початок трилогії «Прапороносці» - і раптом критика заговорила про нього як про зрілого художника. Для письменників його покоління визначальною, випробувальною в житті й творчості смугою стала друга світова війна. Пройшовши курс її «окопних університетів», Гончар виніс звідти сумні враження про руйнівн
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Найвищого свого розвитку українська байка досягла у XIX столітті у творчості Леоніда Глібова. Українська байка піднеслася на вищий ступінь із виходом у світ збірки "Малороссийские приказки" 1834 року. Відомо 107 байок, написаних цим невтомним трудівником, який, за словами Івана Франка, навіть у роки страшного затишку, застою та загального занепаду літературного життя в Україні не випускав із
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Є письменники, ім'я яких асоціюється переважно з одним літературним жанром. Такими митцями були в російській літературі Іван Крилов, а в українській — Леонід Глібов. Обидва вони увійшли в історію рідного письменства як видатні байкарі. Розробляючи сюжети славнозвісного давньогрецького байкаря Езопа, вони створювали цілком оригінальні твори, висміюючи недоліки сучасного їм життя. Головні теми
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Ім'я Миколи Вороного назавжди ввійшло в українську літературу. Але тридцять років твори його не могли зустрітися з читачем. Творчість М. Вороного не вписувалась у прокрустове ложе літератури того часу. Його хотіли бачити прямим і однозначним, рівним і однотипним. Але він був різнобарвним, багатотемним, непостійним, неповторним, то сумним, то життєрадісним. Він хотів, як і Іван Франко, Михайло
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Він народився одного року з Лесею Українкою — в час, коли українське слово переслідувалося й принижувалося, злочинно замовчувалося й не визнавалося. На душу українця — горду й вільнолюбиву — було накладено кайдани усвідомлення своєї «вторинності», меншовартості. Та орлам не страшні пута, вони розбивають їх і сміливо шугають під небесами.
|
![](/88825.gif) Марко Вовчок у багатьох своїх творах показала тяжке підневільне життя жінок-кріпачок. Не стала винятком і повість "Інститутка", де письменниця змалювала правдиві образи Устини, Катрі, бабусі. Життєрадісною вдачею, волелюбністю й оптимізмом приваблює Усти
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Повість Марка Вовчка "Інститутка" була першим великим твором, у якому показано антагонізм між кріпаками і кріпосниками, стихійний протест проти жорстокості та сваволі панства, засуджувалося кріпацтво як велике соціальне зло.
|
![](/88825.gif) І ВАРІАНТ
Остап Вишня увійшов в українську літературу як майстер «малої» сатирико-гумористичної прози. Дослідник його творчості В. Дорошенко зазначав, що Остап Вишня був письменником «рідкісного гумористичного покликання, митець широкого тематичного діапазону, багатогранного ідейного змісту, самобутньої творчої манери...». Сам Вишн
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) І ВАРІАНТ
Остап Вишня був міцно пов'язаний із старим українським селом, саме воно дало йому неоціненні враження, знання оригінальних людських типів, численних життєвих бувальщин, атмосфери буднів, усіх тих реалій, що природно ввійшли до його гумористичних творів. Письменник був глибоко обізнаний зі старим селом та його людьми, побу
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) І ВАРІАНТ
Творча діяльність видатного українського сатирика Остапа Вишні розпочалася в перші пожовтневі роки. Складна, багато в чому суперечлива дійсність вимагала від митців точного визначення свого місця в суспільному житті. Письменник пов'язав свою художню творчість і громадську діяльність із найважливішими соціальними завданням
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Остап Вишня прийшов у літературу цілком зрілою і сформованою людиною, коли йому було вже за тридцять. 1922 рік став роком його могутнього і стрімкого злету в українській гумористиці. Багатющий творчий досвід світової сатири й гумористики переконливо засв
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) І ВАРІАНТ
Видатний український письменник Павло Михайлович Губенко, відомий широкому загалу читачів під псевдонімом Остап Вишня, ввійшов в українську літературу як високоталановитий майстер сатири і гумору. Всенародне визнання і тривала популярність творчості цього письменника зумовлюється його рідкісним талантом, глибоким,
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Усмішки, фейлетони, нариси Остапа Вишні - це перлини українській літературі. Порипаючи в світ дотепної мови, життєрадісних героїв, народного гумору, веселого мисливського жарту, переживаєш чудові хвилини естетичної насолоди, відчуваєш, як світлішає на душі та відлягає від серця. А вдивляючись у просте мудре обличчя письменника, думаєш спочатку, що йому легше жилося, бо він умів у найжахливішо
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Спогади живуть у нас. Спогади поховані в нас. Спогади сховані в нас.
|
![](/88825.gif) Любов Остапа Вишні до всього живого, до світу природи є незаперечною ознакою його натури. Тож рибалити і полювати він ходив скоріше для того, щоб назбирати якнайбільше смішних історій, щоб побути в колі друзів. Ну як не усміхнутись, прочитавши слова з його відомого твору, що належить до циклу «Мисливських усмішок»: «Дик качка любить убиватись тихими-тихими вечорами...» Здається що качки самі
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) І ВАРІАНТ
Бурхливим і важким був початок XX століття: це і перша революція, і політична реакція після неї, і роки важкої експлуатації та зубожіння селян, заробітчан та робітників, і спроби соціального протесту, що ставали тим частішими, чим нестерпнішими були умови життя. Все це відбулося у творчості багатьох письменників, і одним
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Один із найталановитіших українських прозаїків і драматургів - Володимир Винниченко. Він - не тільки провідний діяч українського літературного і національно-визвольного руху, а ще й відомий політик. Першим в літературі 20-х років XX ст. створив соціально
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Розквіт таланту Володимира Винниченка припав на бурхливий період воєн еволюцій, народних сподівань і гірких розчарувань. У цих подіях він не був пасивним спостерігачем, навпаки, йому судилося стати в їх епіцентрі. Він сам творив історію, беручи участь у формуванні першого самостійного національного українського уряду. У його особі Україна наприкінці XIX — на початку XX століття мала першорядн
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Заробляючи свого часу на прожиття репетиторством у панських маєтках, Винниченко набачився і наслухався різних панків, їхніх дітей та лакеїв, які й стали персонажами цього та інших оповідань. Уже з першої сторінки читач під магічним впливом письменницького слова переймається повною довірою до оповідача-репетитора й на все дивиться його очима: і коли їде в Бідненьке, і коли перебуває в панськом
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Час складається з моментів. Ми непомітно проходимо повз одні, при згадці про інші серце починає тривожно калатати, деякі запам'ятовуємо назавжди. І немає чіткого алгоритму, чому відбувається саме так. Іноді довірливий погляд, гарячий подих, невловимий аромат, що кружляє в повітрі... Умови, місце зустрічі, твій соціальний статус — все це марнота: є лише відчуття й емоції — споконвічна загадка
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Багато письменників оспівують свій рідний край, виражають свою любов до нього, захоплюються його красою. Одним з таких письменників є Микола Вінграновський. У поезії "Грім" яскраво відтворена картина літної грози. Зазвичай грім лякає людей, але у цьому вірші грім показаний добрим дідусем, що допомагає дітям зібрати врожай обтрусити гілки слив, груш:
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) І ВАРІАНТ
Степан Васильченко — літературний псевдонім Степана Васильовича Панасенка, людини складної особистої долі, що присвятила не тільки свою творчість, а й життя народові, його освіті, розвитку, зміні світогляду селян. Він був не тільки письменником, але й учителем, жив серед селян, добре знав усі їх проблеми, біди, а свої тво
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Степан Васильченко, письменник і учитель, любив дітей і присвятив їм чимало щирих і правдивих творів, у яких подав цілу галерею дитячих образів. Вболіваючи за долю малечі з народу, Васильченко вважав, проте, за неприродне малювати їхнє життя одними сумни
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) «Талант мужності і талант співчуття, без яких не буває справжнього письменника, вищою мірою був притаманний цій людині, виявляючись і в творчості Васильченка, і в його життєвих вчинках», — зазначав Олесь Гончар. Прискіпливі літературні критики не раз дошкуляли письменникові гострими і несправедливими судженнями, закидали, що пише і не про те, і не про тих... Пережив революцію і громадянську в
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Повість В. Близнеця "Женя і Синько", що вийшла 1974 року, одразу ж стала помітним творчим явищем в українському письменстві. Її можна назвати і казковою реальністю, і реальною казкою, оскільки в ній переплелись розповідь про сучасних дітей великого міста з фантастичними елементами (на зразок шведської казки А. Ліндгрен про Карлсона). У повісті фантазійним витвором дівчинки Жені є кумедний чор
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Ще десять рокiв тому ми навiть i не знали про тi страшнi подiї. Лише десь, у деяких книжках, були якiсь спогади про неврожай 1932 року. Але з проголошенням незалежностi України почали з'являтися "цiкавi" i жахливi факти з нашої iсторiї, iсторiї будiвництва соцiалiзму задля щастя людей. Саме у нашi часи побачили свiт забороненi книжки, якi глибоко розкривали всю ту ганебну полiтику партiї щодо
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Ранiше слово "емiгрант" викликало в мене негативнi емоцiї, а зараз я, навпаки, шукаю твори емiгрантiв, щоб прочитати правду про долю України. Я вдячна Вам, Василю Барка, Вам, Улас Самчук, Вам, Iване Багряний за те, що ви знайшли у собi смiливiсть i дали повну картину того страшного явища в Українi - голодомору. Не знаю чому, але я беззастережно повiрила цим авторам. Уже накопичилося досить iн
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Роман В. Барки "Жовтий князь" - перший в українській літературі великий прозовий твір про голодомор 1933 року. (Василь Барка - український письменник. Переживши страшні роки голодомору 1933 року, після еміграції за кордон написав роман "Жовтий князь" про ці страшні події. Назва роману символічна: образ Жовтого князя - це образ демона зла, який завдає руйнації і спустошення, смерті.)
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Багато випробувань випало на долю нашої країни протягом всього її існування. Але однією з найстрашніших подій став голодомор тридцять третього року. У світовій історії не було зафіксовано голоду, подібного тому, що пережила Україна. За підрахунками вчених, ця трагедія прирекла на смерть від голоду більше восьми мільйонів людей. А в тих, хто вижив, назавжди залишаться в душі жахливі спогади пр
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Живучи в Америці, Василь Барка ніколи не переставав любити свою Батьківщину, кожною часточкою своєї душі він належав їй. Знаючи, що в Україні було заборонено не тільки писати, але й навіть згадувати деякі трагічні сторінки історії українського народу, письменник вважає своїм обов'язком відкрити правду про жахливі події, що відбувалися в Україні в 1932—1933 роках, і пише роман «Жовтий князь».&
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Роман Василя Барки «Жовтий князь» — це перший в українській літературі великий прозовий твір, присвячений національній трагедії України — голодомору 33-го року. Цей твір за жанром роман, хоча його можна було б назвати, на думку О. Забарного, сімейною хронікою: у ньому розповідається про життя Мирона Катранника і його родини від осені 1932 до жнив 1933 року. А саме, йдеться про Звичайну хлібор
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) У 1989 році Василь Барка написав передмову до роману «Жовтий князь», у якій визначив три взаємопов'язані ідейно-тематичні лінії твору, три його структурні плани: реалістичне змалювання трагедії родини Мирона Катранника під час голодомору; передача внутрішнього, психічного стану людини, яка гине від голоду; духовний вимір зображуваних подій.
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) І ВАРІАНТ
Тема голоду в Україні 1932—1933 років — найболючіша оповідь В. Барки, якій він, крім своїх поетичних творів, присвятив великі епічні полотна — романи «Жовтий князь» і «Рай». «Жовтий князь» став «відкритою книгою» для широкого кола читачів. Але його не можна назвати виключно реалістичним твором, який відбиває суть поді
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) І ВАРІАНТ
Василь Барка — це, звичайно, передусім поет, представник елітної модерної поезії з ідеалістично-містичним світоглядом. Він був одним з тих поетів, які значно розширили стильові горизонти української літератури. Але український читач перш за все знає його як прозаїка, автора роману «Жовтий князь». До речі, всі критики конс
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Восени 1932 року Іван Багряний опинився у слідчому ізоляторі НКВС. Вирок — заслання на три роки до північної частини Далекого Сходу. Серце справжнього українця не витримало розлуки з рідною землею, Іван Багряний рушив на захід, та доїхав лише до Томська. Знову арешт, суд і знову вирок: за втечу — три роки ув'язнення, які письменник провів у Байкальсько-Амурському таборі. І року не був на волі
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Серед героїв роману «Тигролови» найсильніше враження на мене справив Григорій Многогрішний. Чому? Мабуть, тому, що його характеру притаманні такі риси, які завжди викликають повагу у людей. «Юнак — двадцять п'ять літ, русявий, атлет, авіатор тчк... Судже
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) У часи радянського режиму нелегка доля українських письменників змушувала їх шукати щастя в далеких краях. Одним із таких письменників був Іван Багряний, автор відомого роману «Тигролови», який відкриває нам прекрасну природу далекого Уссурійського краю, його гір, лісів, бурхливих річок та глибоких озер. Водночас «Тигролови» — страшна правда про офіційну ідеологію радянських часів, репресивну
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) В українській літературі немає такого письменника, у творчості якого не була б змальована Україна: її природа чи то історія, народ, або його побут та культура тощо. Образ України присутній і в романі Івана Багряного «Тигролови», але змальовано його дещо по-новому, нетрадиційно.
|
![](/88825.gif) З великого болю Івана Багряного за Україну, за її знищуваний, тероризований народ народився у 1943 році роман «Тигролови». Перебуваючи у БАМЛАГу, а потім утікаючи з концтабору, письменник виношував задум твору, який би найбільш максимально відтворив блукання по світу українського народу. В «Тигроловах» письменник створює образ Григорія Многогрішного, який є майже двійником Івана Багряного, но
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) І ВАРІАНТ
«...Вирячивши вогненні очі, дихаючи полум'ям і димом, по-трясаючи ревом пустелі і нетра і вогненним хвостом замітаючи слід, летів дракон.» Так починається роман Івана Багряного «Тигролови». Страшний дракон — це поїзд, який на повній швидкості мчить крізь сибірські простори на Далекий Схід. Далі образ поїзда-дракона автор
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) І ВАРІАНТ
У 1943 році з'явився твір українського письменника Івана Багряного «Тигролови», визначити жанрову приналежність якого — і до сьогодні важке завдання для літературознавців. Однозначно можемо сказати тільки, що цей роман — складний за побудовою і великий за розміром (складається з двох частин, дванадцяти розділів, має розга
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) І ВАРІАНТ
Як великого гуманіста, борця за справедливість знають відомого українського письменника Івана Багряного (справжнє прізвище Лозов'яга) у світі. Його твори завжди підносили такі людські чесноти, як доброта, вірність обов'язку, несхитність на вибраному шляху, патріотизм, чесність із людьми і самим собою тощо. За це й стр
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Народу мiй! Нездужий краю мiй! Коли позбудешся тавра столiть неволi?
|
![](/88825.gif) Щоб навчитися цiнувати людську мудрiсть, виховати у собi вiру в незнищеннiсть духовних почуттiв нашого народу, варто звернутися до неординарної постатi в нашiй лiтературi - Iвана Багряного та його творчостi, зокрема до роману "Тигролови". Трапляється, що часом епоха не цiнує генiїв за життя. Якась жорстока закономiрнiсть: час нищить генiя невблаганними вироками, а коли збагне, що сам вiн i йо
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Однією з найопукліших особливостей багрянівських текстів є образ українського героя, котрий зазвичай є центральним персонажем даного твору. Головною причиною культивування образу сильної особистості вважаємо історіософські пошуки письменника. Потоптання національної революції, знищення творчої еліти революційного покоління, поразка Повстанської армії в Другій світовій війні ставить Багряного
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) Поезія Антонича народилася з пошуків місця людини в світобудові, з прагнень зрозуміти природу взаємин людини з навколишньою реальністю, з пристрасного намагання визначити сенс людського буття. Я не людина, я рослина,
|
![](/88825.gif) «Його життя було коротке й високе, як міст над вузенькою штольнею гірської безодні. Хмари сумніву і зневіри сповивали його не раз, але не завадили сміливим думкам філософа і поета переходити по ньому, дивитися з нього наокіл шукати взором днища світу», — сказав про Богдана-Ігоря Антонича Дмитро Павличко. Творчість Антонича — цілісний, складний і цікавий світ інтелектуала котрий за 27 років св
...
Читать дальше »
|
![](/88825.gif) У добу високого технічного прогресу ми все частіше зустрічаємося з фактами жорстокого і свавільного втручання людини в навколишнє середовище. Тому вкрай важливо кожному усвідомити, що ставлення суспільства до природи визначає життя майбутніх поколінь.
|
![](/88825.gif) У сучасній українській постмодерній літературі можна назвати кількох авторів, що не тільки пишуть для "втаємничених", але й здобули прихильність значної читацької аудиторії як в Україні, так і за її межами. У цьому ряду буде й ім'я Юрія Андруховича, відомого поета, прозаїка, есеїста, без перебільшення сучасного класика. Він розпочав свою діяльність у складі поетичного гуртка "Бу-ба-бу", назва
...
Читать дальше »
|
|